Jeg fascineres av folks siste ord.
Oscar Wilde sa: "Enten forsvinner det tapetet, ellers forsvinner jeg."
Så døde han.
Eller Humphrey Bogart, hvis siste ord var:
"Jeg burde aldri ha byttet whisky mot martini."
James Dean sa: "De må se oss!"
Så kjørte han Porschen sin rett inn i en annen bil.
Mine favoritt-siste ord?
Den franske poeten François Rabelais, som sa:
"Jeg skal søke et stort Kanskje."
Fordi det var det jeg også søkte.
Skjønt, jeg ville finne mitt store Kanskje før jeg døde.
FØR
CULVER CREEK-KLOKKE STJÅLET!
FARVEL, MILES
ORLANDO, 2005
Klokken er ikke fem engang.
Klassekameratene dine er nok bare litt sene.
Ja. Jeg har holdt min popularitet hemmelig alle disse årene.
- "Fear Factor." - Det går bra...
- Er det derfor du vil flytte? - Nei, det er på grunn av meg.
Miles har hørt hvilken legende faren hans var i Culver Creek...
Egentlig ikke. Det er mange andre steder jeg kunne drømme om.
Men du ville ha sagt nei.
Men hvorfor nå? Det er det man har colleger til.
- Det har jeg jo sagt. - For en fransk poets siste ord?
Det store Kanskje? Hva betyr det engang?
Det er det jeg må finne ut.
Vi ses, Raisin.
Hvis han spør, er jeg på skolen.
Du er vitnet mitt.
VELKOMMEN TIL GEORGIA
VELKOMMEN TIL VAKRE ALABAMA
VELKOMMEN TILBAKE!
Alaska!
Jeg trodde mamma aldri skulle dra. Så mange klemmer og tårer.
Det var derfor jeg kjørte selv.
For å slippe klemmer og tårer.
Skal vi dra til Coosa? De bytter personale om 20 minutter.
Det er Gus vi vil ha.
Jeg kan ikke la Paul pakke ut selv.
Paul, du kan vel pakke ut -
- mens kjæresten din og jeg kjøper noen saker?
- Hvis hun gjør opp for det etterpå... - Hva faen?
Hun må ikke la seg utnytte for at du skal være grei.
Derfor må patriarkatet brytes ned!
Herregud, Alaska. Jeg sa ja.
Det er ikke bare ordene, men hva du tenker.
Tenk på det mens vi er borte.
Hva faen?
- Langdon løftet crypteksene... - Da Vinci-overraskelse!
"Jeg nøler ikke med å knuse denne mot gulvet."
Silas fnøs høyt av trusselen.
Da jeg gikk der, var det en gutteskole.
Nå er det jenter der.
Vet du hva kjønnssykdommer er?
Det er sykdommer som overføres ved sex, som gonoré og klamydia.
- Herpes. - Kondylomer.
Det er som fingervorter, bare på andre steder.
Den beste beskyttelsen er å holde pikken i buksa.
Riktig.
Kan jeg ha rommet for meg selv noen timer i kveld?
Kan jeg spørre hvorfor?
Paul og jeg sa at hvis vi forble sammen i sommerferien, -
- skulle vi ha sex første kvelden etterpå.
- Du må ikke hvis du ikke vil. - Jeg vil.
Vi vokser opp så fort.
- Kommer du? - Jeg er for feig.
- Det står at du er 28. - Utrolig som tiden går.
Som den store Theodor Geisel sa: "Hvordan ble det så sent så raskt?
"Det er kveld før ettermiddag. Desember kommer før juni."
"Du store min, som tiden flyr."
Kanskje du kjenner ham som Dr. Seuss.
Det føles som jeg nylig gikk på skolen.
- Fordi du går på skolen? - Om det var så vel.
Tenårene mine hadde nok blitt bedre -
- av rosévin fra Coosas spritbutikk.
Du høres ikke ut som ei skolejente.
Det er hele poenget, Gus.
Nesten framme. Vi rekker bare ett kapittel til.
Det ser akkurat ut som da jeg dro.
- Så vakkert. - Man venner seg til å være uten AC.
Hva, ikke noe klimaanlegg?
- Du kan fortsatt angre. - Svette er karakterdannende.
Se på klokketårnet.
Den klokken stjal vi.
Det krevde seks personer. Vi begravde den på kirkegården.
Fortsatt Culvers beste skøyerstrek.
Jeg tar den der.
- La meg brette buksene dine. - Jeg klarer meg.
Ikke glem å ringe hver søndag.
- Jeg har ingen mobiltelefon. - Derfor fins telefonautomater.
Vi kommer til å savne deg sånn.
- Kan jeg hjelpe deg å re sengen? - Jeg klarer meg.
Jeg lover.
Etter utpakkingen kommer eventyret.
Ikke sant?
Du må være min nye romkamerat. Du har visst innredet.
Jeg heter Chip Martin.
Jeg ville håndhilst, men det er best du holder på håndkleet.
Jeg heter Miles Halter.
Miles? Som "mil å gå før jeg sovner"?
- Et dikt av Robert Frost. Lest det? - Nei.
Vær glad for det. Ingen kaller meg Chip, forresten.
- Du sa jo... - Kall meg Obersten.
Deg skal vi kalle...
... Tjukken. På med buksene, Tjukken.
For en unik måte å pakke ut på.
Så du er en sånn som ikke kan la sokkene berøre underbuksene.
- Det er ikke sant. - Nei vel?
Overrask meg innen ti sekunder, ellers dømmer jeg deg som vanlig.
- Jeg kan manges siste ord. - Som for eksempel?
Henrik Ibsen. Han skrev skuespill.
Jeg vet hvem Henrik Ibsen var. 1828-1906. Ansett som realismens far.
Aldri lest ham. Men han hadde vært syk en stund.
Sykepleieren sa: "Du virker bedre i dag."
Ibsen sa: "Tvert i mot!"
Så døde han.
Du er morbid. Jeg liker det.
Nå har vi ting å gjøre, Tjukken!
Så du leser, Tjukken?
Mest biografier. Eller bare. De er pappas.
Faren min slo meg med bøkene mine, så jeg begynte å kjøpe pocketbøker.
En og annen novelle. Tynne og myke.
Her kan jeg lese lange bøker uten å få bank.
- Obersten! - Står til?
- Har du vokst i sommer? - Er du 1,20 nå?
Hei, Longwell og andre drittsekker.
Ingen er bedre til å kose med Kevins baller enn deg.
- Si det til meg til ansiktet mitt! - Jeg gjorde det.
- Ypper du? - Kom igjen, Kev.
Vi vet at Obersten ikke kommer til å risikere stipendet sitt.
Du må unnskylde dem, Tjukken. De har fått alt gratis her i livet.
- Tjukken? Hva er det for et navn? - Det er nok ironisk ment.
Jeg har faktisk jobbet hardt i sommer.
Parkert biler og vært caddie.
Uten golfbil.
Bare du kan tilbringe hele sommeren i solen og bli hvitere.
Er det mulig å være 150 prosent hvit?
Det er rasistisk.
Sov med ett øye åpent, gutter.
Kom, Tjukken.
Det er fordi jeg er mager. Glem det.
- Du er dødsens! - Pass deg!
- Venner av deg? - Ukedagskrigere.
Rike drittsekker som drar hjem til de flotte husene sine i helgen.
De er liksom tøffe. Vi liker ikke hverandre.
Hvis du håpet på å bli noen her, Tjukken...
...bør du ikke la noen se deg med meg. Kom nå.
Miles Halter. Orlando, Florida. Gikk på Doctor Phillips High School.
Oppkalt etter en fyr ved navn Doctor Phillips.
Han hadde ingen doktorgrad, han bare skiftet navn til Doctor.
- Velkommen til Culver Creek, Miles. - Jeg kaller ham Tjukken.
Obersten er så morsom.
- Hvordan visste du det? - Takumi vet alt.
La aldri Obersten overtale deg til å hjelpe ham å flytte.
Han blir aldri sliten. Sinnet hans er en fornybar energikilde.
- Du lovte jo faktisk. - Jaså?
Nå setter vi i gang.
- Smil bredt. Det er Ørnen. - Hva?
Mr. Starnes!
Så hyggelig å se deg! Var sommeren bra?
Forferdelig. Hvordan går det, Mr. Martin?
Utmerket. Jeg utnytter romkameraten min litt.
Det overrasker meg ikke.
Du må være Mr. Halter, Walters sønn.
Vi møttes aldri, men da jeg studerte her, var han en legende.
Heter faren din Walter Halter?
Hvis du håper å leve opp til ryktet hans, -
- så husk at man får mye frihet her.
Men misbruker man den, vil man angre på det.
Du virker hyggelig.
Det ville vært trist om du måtte slutte.
- Takk. - Bare hyggelig.
Mr. Starnes. Kodenavn: Ørnen.
Tidligere student, nåværende drittsekk.
Da jeg kom hit, var Ørnen bare historielærer.
Så døde den tidligere dekanen, Mr. Harris.
Kroppen var ikke kald før han flyttet inn.
De sa det var hjerteinfarkt, men jeg har mine mistanker.
Så Ørnen drepte for å bli skoleadministrator?
Du så ansiktet hans. Marerittaktig.
Han stirret inn i sjelen min.
Neste gang du ser det blikket, har han tatt deg.
Alaska kaller det "dommedagsblikket".
- Alaska? - Neste stopp.
For hun har sigarettene. Har du penger?
Ja, men jeg røyker ikke.
Perfekt! For det gjør jeg.
Sånn. Ferdig.
- Stilig og fornuftig. - Det er meg, Tjukken.
Det er meg i et nøtteskall.
Banker det tre ganger, er det Ørnen.
Bank alltid én gang.
Herregud, er det Obersten?
Kom inn!
Hvordan går det?
Vet du hva?
Første dag i sommerferien var jeg i Vine Station i Alabama, -
- med en fyr ved navn Justin.
Vi så på TV. Men jeg var jo sammen med Jake.
Det er jeg fortsatt, mirakuløst nok.
Men Justin og jeg er barndomsvenner, så vi så på "The Office" -
- og snakket om nasjonale prøver eller noe.
Jeg var midt i en setning om analogier -
- da han plutselig tok meg på brystet.
Bare sånn! Som om han tutet med et horn. Skjønner du?
Jeg tenkte: "Hvordan trekker jeg denne kloen ut av brystet mitt" -
- "før jeg får arr?"
Så tenkte jeg: "Jeg må si det til Takumi og Obersten!"
Så sprøtt!
Du kan slippe nå.
- Hvem er fyren som ikke ler? - Romkameraten min.
"Miles-to-go" Halter, også kalt Tjukken.
Tjukken memorerer folks siste ord. Og han har penger til sigaretter.
Tjukken, dette er Alaska.
Hun ble klådd på brystet i sommer, som du nå vet.
- Memorerer du folks siste ord? - Ja. Vil du spørre om noen?
- JFK. - "Det er åpenbart."
- Helvete! - Er det?
Nei, det var hans siste ord.
Noen sa: "Du kan ikke si at Dallas ikke elsker deg."
Og han sa: "Det er åpenbart."
Så ble han skutt.
Så fælt.
Hyggelig å hilse på deg, Tjukken.
Le av historien min neste gang.
- Skal vi ses om en stund? - Ja.
Du går veldig fort.
Alle har ikke fått lange kyllingbein, Tjukken.
Jeg kompenserer.
- Ser du den der? - Jøss...
- Er det en svane? - Den er Satans avkom.
Gå aldri nærmere enn vi er nå.
Den river deg i småbiter.
Men den er så vakker.
De farlige er alltid det.
Posisjon!
Kom igjen!
Inn og ut!
Hold kontroll på ballen!
Inn og ut!
Hun heter Alaska Young. Hun er fra Vine Station.
Man kan kjøre gjennom stedet uten å merke det, og det bør man.
Hun nevnte en kjæreste?
Herregud, du tok på ett bryst og er besatt.
Han heter Jake.
Går på college. Kjekk jævel. Han er feminist.
Hun har ikke vært utro mot ham ennå. Det er første gang.
DETTE ER DAGENE SOM MÅ RAMME DEG
Velkommen til røykehulen, Tjukken.
- Så vi får lov til å røyke her? - Selvsagt ikke.
Det var en knapt røkt Hurricane. Så utakknemlig.
Jeg kan ikke havne i trøbbel. Moren min dreper meg.
Du kommer til å havne i trøbbel.
Spørsmålet er hva du gjør når det skjer.
Jeg skal si hva du ikke kan gjøre: Tyste.
Jeg hater Ukedagskrigerne av hele mitt hjerte, -
- men jeg ville aldri sladret.
Om du lærer noe av meg i dag, la det være det.
Aldri noensinne tyst.
Forstått?
- Er du sikker? - Ja, jeg forstår.
Denne skolen er viktig for folk.
Den ser ut som en sommerleir voktet av en mordersvane.
Men for elevene her er den viktig.
Nå er jeg dessverre nødt til å treffe kjæresten min.
- Har du en kjæreste? - Jeg kan ikke utstå henne.
Men hun kan ikke utstå meg heller.
Sånn er det når man dater en Ukedagskriger.
Sa du ikke at du hatet dem?
Jeg er kompleks, Tjukken.
- Kommer du? - Skulle ikke Alaska komme?
Det ville vært uhøflig hvis hun kom og vi hadde gått begge to.
Ett bryst, herregud.
Det er Alaska. Faen vet hva hun finner på.
Nei.
Fortsatt ikke godt.
Ok, Mr. berømte-siste-ord. Jeg har et til deg.
Ok.
"Generalen i sin labyrint". Gabriel Garcia Marquez.
Har du lest ham? Den handler om Simón Bolívar.
Vet du hva hans siste ord er i boken?
Nei, men det skal jeg fortelle deg.
"Han var rystet over avsløringen" -
- "om at kappløpet mellom hans ulykker og drømmer" -
- "holdt på å nå mållinjen."
"Faen", sukket han. "Hvordan skal jeg komme meg ut av denne labyrinten?"
Det var virkelig gode siste ord.
Du sier ikke det?
Hva betyr de?
Det er mysteriet.
Er labyrinten å leve eller å dø?
Hva vil han flykte fra? Verden eller dens undergang?
Jeg vet ikke.
Jeg som trodde at du skulle ha svarene.
Vi har nettopp møtt hverandre, og du skuffer meg alt.
- Har du lest alle bøkene dine? - Herregud, nei.
Men det skal jeg.
Jeg kaller det livsbiblioteket mitt.
Hver sommer siden jeg var liten, har jeg gått på loppemarkeder -
- og kjøpt alle de interessante bøkene.
Så jeg alltid hadde noe å lese. Men det er så mye å gjøre.
Jeg får lest mer når jeg er gammel og kjedelig.
Det er vanskelig å tro at du kan bli kjedelig.
Du minner litt om Obersten da han kom hit.
Da vi møttes, var vi bare et par stipendelever...
...med en felles interesse for... sprit og ugagn.
Jeg er også interessert i det.
Noe sier meg at du ikke har så mye erfaring.
Til Thanksgiving fikset jeg hans første kjæreste.
Så gjorde vi vårt første påfunn.
Jeg står for visjonen, han for den militære planleggingen.
- Så da ble han Obersten? - Du er smart, som han. Og søt.
Men det sa jeg ikke. Jeg elsker kjæresten min.
Du er mye smartere enn oss.
Og mye mer attraktiv.
Men det sa jeg ikke, for jeg elsker kjæresten min.
Som ikke fins, for jeg har ingen.
Ikke engst deg, Tjukken.
Er det noe jeg kan fikse til deg, er det en kjæreste.
Vi inngår en avtale.
Du finner ut hva labyrinten er, og hvordan man kommer ut av den.
Og jeg sørger for at du får et ligg.
Med en seksuelt frigjort intellektuell person, selvsagt.
Avtale?
Avtale.
Når du er ute om natten, blir du noensinne redd -
- og vil bare løpe hjem, selv om det er tåpelig.
Ja. Absolutt.
Løp, Tjukken!
- Se! - Hva da?
Seriøst?
Jeg visste at det var noe.
Gå tilbake til rommene deres.
Hva faen glor du på?
Gå tilbake til rommene deres.
Det er sent, og dette angår ikke dere.
- Unnskyld, vi... - Gå inn igjen, Marya.
Gå inn og kle på deg.
Dere er bra, men ikke så bra.
Noen sladret! Hvem?
- Gå inn! - Jeg vet at det var noen!
Alaska! Du vil ikke tro det!
Miss Young, hjelp romkameraten din å pakke. Kom, Paul.
Hvem sladret? Jeg vet at det var noen! Var det deg?
Hvem sladret? Var det deg?
Første skoledag, og vi har allerede lidd tap.
Jeg sa jo at Takumi visste det. Takumi vet alltid.
Paul og Marya lyktes med trippelt regelbrudd.
Én: kjønnslig kontakt mens de to: røykte gress og tre: var fulle.
Men Paul prøvde å bruke kondom, så kudos for ansvarlighet.
- Løpet er kjørt for dem. - De har dratt alt.
Ørnen kan ikke bare ha hatt flaks. Han kan ikke ha jobbet alene.
Unnskyld. Jeg mente ikke å ta plassen din.
Nei, den er ikke min.
- Jeg har aldri sittet her. - Er du ny?
- Jeg også. Lara. - Miles.
Kall ham Tjukken.
Hørte dere om elevene som ble utvist?
- Marya er Alaskas romvenninne. - Var.
- Hva skjedde? - Jeg vet ikke.
Men ikke stol på noen, for sikkerhets skyld.
Gubben har bare én lunge.
Det er viktig med religion, enten man tror eller ei.
Historie er viktig, enten man har opplevd den eller ei.
I mitt tilfelle har jeg trolig det.
I år skal vi studere tre religiøse tradisjoner:
Islam, kristendom og buddhisme.
Neste år tar vi tre til.
Det gir meg noe å leve for.
Jeg heter dr. Hyde.
Dere er kanskje smarte, men jeg har vært smart lenger.
Derfor snakker jeg, og dere lytter.
Vår tid sammen er kanskje kort, -
- men vi vier oss til det viktigste av alt:
Jakten på mening.
Hva er menneskehetens natur?
Hva er den beste måten å leve på?
Hvordan ble vi til?
Og hva skjer med oss når vi ikke lever mer?
LABYRINT
Hvem kan gi meg en setning med verbet "elske" -
- i preteritum og presens?
Ja, i en setning, takk.
Du er et geni, Maureen.
Jeg vet det. Hver dag er en drøm.
- Hva er dette? - En fritert burrito. En "bufrito".
Oppfunnet av Maureen, navngitt av Alaska.
Man kan si mye dårlig om Alabama, -
- men ikke at innbyggerne er unødvendig redde for fritert mat.
Ikke spis squashen.
Herregud...
Det er det beste jeg noensinne har spist.
Den første bufritoen er best.
Har du fått vite noe mer?
Ja, men vi tar det privat.
- Stoler dere ikke på meg? - Vi kjenner deg ikke.
Best å ikke ta noen sjanser.
Ikke ha i deg den giften.
Men den er jo så god.
Kom igjen, Kev. Alle må spise en fritert burrito én gang.
Hvorfor skulle jeg bare spise det én gang?
Vi gir bare et godt råd i all vennskapelighet.
Du ser ut til å trenge venner.
Vil dere bli vennene mine?
Vi vil ikke se deg havne i feil selskap.
- Du er kulere enn de nullene. - Jaså?
Ja, du er jo fra Florida.
Det er kult.
Til og med Orlando?
Du ville ikke ha kommet hit om du ikke hadde ambisjoner.
- Vet du hva dette betyr? - Nei.
Nei, for du snakker ikke mandarin.
Morgendagens verdensspråk. Det gjør jeg.
Det er det vi gjør. Planlegger fremtiden.
En i din posisjon kan være nyttig for oss.
Fortell hva Obersten tenker og når.
Så, dere vil at jeg skal tyste?
Vi ber bare om en vennskapelig tjeneste.
En reise på 1000 mil starter med et steg.
Det var det jeg nettopp sa.
Jeg mente det. Bli med oss, gutt.
Vi er avgangselever.
Vi må overlate skolen til noen. Det kan bli deg.
Jeg holder meg helst utenfor.
Hvorfor velge side? Jeg kan være som Sveits.
- Det er visst fint der. - Det er umulig.
Her velger alle side.
Kom igjen! Hvorfor renner vannet ut?
Så merkelig!
Takk og pris! Jeg skal spise middag med Saras foreldre.
Si at du kan stryke klær.
Jeg visste ikke at vi hadde et strykejern.
Nei, det er Takumis.
Men han kan heller ikke stryke.
Da jeg spurte Alaska, skrek hun:
"Ikke påtving meg patriarkalske paradigmer!"
Alaska er, blant mye annet, tredjebølgefeminist.
Har de bølger?
Kanskje du skulle lese noen biografier om kvinner.
Faen, jeg trenger en røyk.
Men jeg kan ikke lukte røyk når jeg møter Saras foreldre.
De lukter sandeltre og penger.
En ting min usle far lærte meg, var å knyte slips.
Det var pussig, for han hadde aldri noe.
Dette slipset er så jævla stygt!
Jeg kjøpte det til deg i bursdagsgave, din drittsekk!
Og det glemmer jeg aldri.
Du må være Sara. Hyggelig. Jeg har hørt mye om deg.
Ja, det kan jeg tenke meg.
Kan du ikke stryke skjorten?
Jeg har prøvd!
Alle kan ikke ha husholdersker som gjør det.
Du ser kortere ut når du er tynget av misunnelse.
Hva så? Foreldrene dine vil avsky meg uansett!
Ja, for du irriterer dem, som du gjør med alle andre.
Jeg beklager at han er romkameraten din.
- Du fortjener noen bedre. - Ikke bare han.
- Vi går nå eller aldri. - Til helvete med det, da.
Så... Det var Sara?
Hun virker søt.
Ja.
Ingen av oss har hatt positive forbilder -
- når det gjelder voksne forhold.
- Drikker du surmelk? - Det er ikke surmelk.
Vel, ikke bare. Fem deler surmelk, en del vodka.
Jeg kaller det Ambrosia, gudenes drikk.
Man kjenner knapt alkohollukten, så Ørnen tar meg aldri for det.
Ulempen er at det smaker surmelk med alkohol.
Men faen heller, Tjukken.
Man må jo døyve smerten.
- Vil du smake? - Nei, det går bra.
Skal du svare?
- Hallo? - Kan du hente Chip?
Sara? Ja, vent litt...
- Ja? - Kan vi gå nå?
Ja.
Jeg er en dårlig kjæreste. Hun er en dårlig kjæreste.
Vi fortjener hverandre.
Ikke sitt oppe og vent.
- Kom! Nå, Halter! - Faen... Ok.
- Nå! Ikke gjør motstand! - Ok...
- Kan jeg ta på meg bukser? - Det trengs ikke.
- Kom igjen! - Jeg skjønner.
Dere skal binde meg fast i flaggstangen. Kjempegøy.
Det kan du drømme om, din dritt.
- Kom, nå! - Kan vi raska på?
En god, gammeldags dukkert. Det høres forfriskende ut.
- Armene ved sidene! - Hvorfor det?
Blir det ikke vanskelig å svømme da?
Du hadde sjansen til å være på vår side.
- Jeg er ikke på noens side! - Da er du med Obersten.
- Dette er for ham. - Nei! Ikke gjør det!
- For det han gjorde mot en av oss. - Beina.
Vent! Nei, ikke gjør det!
Vent! "Ikke gjør det" er forferdelige siste ord.
Tre...
Nei.
Helvete!
GENERALEN I SIN LABYRINT
Har du det bra?
Bedre enn deg.
Har du badet?
Snarere druknet.
- Ukedagskrigerne... - Vær tøff nå, Tjukken.
Mamma er ikke her og hjelper deg. Ingen av oss.
Hvor faen har du vært?
Jaså, du ble kastet i sjøen. Culver Creek-tradisjon.
Er mordforsøk en tradisjon?
Ikke vær så dramatisk. Det skjer med alle nye.
Man svømmer opp og prøver å ikke vekke romkameraten sin.
- Jeg kunne ikke bare svømme opp. - Kan du ikke svømme?
Ikke uten armer og bein. De pakket meg inn.
Hva? Hva mener du?
De pakket inn hele meg i plast.
Måtte du svømme som en havfrue?
Havmann, men ja.
Faen, du kunne ha druknet.
De skal kaste en uti i underbukser og løpe.
De sa at det var på grunn av deg.
Jaså?
- Faen, Takumi hadde rett. - Om hva da?
Kan du fortelle meg det, eller skal jeg spørre Ørnen?
Nei. Ikke gjør det, Tjukken.
Du er ingen sladrehank. Sånn gjøres det ikke her.
Jeg har fått nok av hvordan ting gjøres her.
Og hva feiler det Alaska? Hun var ekkel mot meg.
Ja, hun har humørsvingninger.
Beklager, Tjukken. For alt.
Slukk lyset.
Faen! De jævlene!
Før de tok deg, pisset de i skoene mine.
- Er du sikker? - Vil du lukte?
Om det er noe jeg kjenner, er det lukten av piss i de nye skoene mine!
Som mamma alltid sa:
"Du tror at du går på vannet, men du har bare piss i skoene."
Har du noen tøfler jeg kan låne?
Hei, Tjukken. Jeg hørte hva de gjorde mot deg i går.
- Alaska er forbanna. - Det virket ikke sånn.
Du er et tilfeldig offer i en større strid.
Den har pågått siden tidenes morgen.
Eller siden vi begynte her.
Det er oss mot Ukedagskrigerne.
Det pleier å være gøy, men ikke etter i går.
- Ting har forandret seg. - Hva da?
De tror at Obersten er tysteren.
Det er helt utrolig.
Jeg hater ham, men jeg ville aldri sladret.
Tror de det, er de dummere enn de ser ut.
Det var nok en av dem som sladret og skyldte på meg.
Så vi må ødelegge de små drittlivene deres.
Etter timene legger vi en motangrepsplan.
Vi må visst gå til krig.
De skal angre på at de køddet med en av vennene våre.
Stol på oss.
Du...
Jeg forstod ikke hvor ille det var i går.
Unnskyld.
Det går bra.
Gjelder fortsatt avtalen vår?
Ja.
Miles? Hva er galt?
Hvorfor må noe være galt?
Det er ikke søndag.
- Er det Miles? Hva er galt? - Ingenting.
- Ingenting, sier han. - Det er jo ikke søndag.
Jeg bare ringte for å takke.
For at dere lot meg dra hit.
Han ringer for å si hvor bra han har det uten foreldrene sine.
- Bra! - Det er ikke det jeg sier.
Jeg vet det, vennen.
Jeg håper bare at du finner det du leter etter.
Ditt store Kanskje.
Jeg tror jeg har det.
102 DAGER FØR
Tekst: Eivor Bekkhus www.sdimedia.com